"Haunted" av Intelligent Design, en organisator rapporterer fra Royal Society Møte
Evolution news; 26. mai 2017
Bilde 1: Royal Society, inngang, av Tom Morris (eget arbeid) [ CC BY-SA 3.0 ], via Wikimedia Commons.
Kevin Laland skriver i tidsskriftet 'Trends in Ecology & Evolution' -her; om novembers Royal Society's møte om "Nye trender in evolusjonær Biologi." Laland, en arrangør av konferansen, søker å få det siste ordet, utøve litt skadekontroll og henføre evolusjons-skeptikere til Intelligent Design (ID).
Som Evolution News-personalet rapporterte på det tidspunktet, var konferansen signifikant for lyset den kastet på mangler i Darwinistisk-teori -her, og hvor langt Darwin-tradisjonalister eller de mer progressive 'Extended Synthesis'-advokatene er fra å løse disse problemene.
Bilde 2. Problem kan belyses fra ulike vinklinger
Laland's utsendelse er ikke usannferdig, men det forsøker å kaste gunstig lys på hendelsen i seg selv og de andre arrangørene. De to tradisjonelle evolusjonære biologene som var der, og som talte, tilbrakte hele møtet med å uttrykke forakt (poo-pooing) for nødvendigheten av en utvidet syntese. Nå dukker Laland opp, som for å si: "Vel, vi bryr oss virkelig også! Vi medbringer en ny måte å se på ting på, som ikke er så fordømt gen-sentrerte."
Uten å lese artikkelen, kunne vi ha fortalt deg hva Laland måtte si. Først og fremst måtte han skildre arrangementet som et vellykket show fra hans side.
"Møtet, forventet med en blanding av feberaktig entusiasme og frykt, solgte måneder i forveien, det ivrige publikum forventet kanskje radikale og tradisjonelle evolusjonister å gå side ved side, snarere enn den konstruktive dialogen mellom biologer, samfunnsvitere og forskere i fellesskapene, som akademiene annonserte."
Før du fortsetter, for å etablere hans gode tro (bona fides) , bør det være et uprovosert angrep mot oss, såkalte "kreasjonister":
"Alle parter understreket at evolusjonær biologi er et kraftig og progressivt vitenskapsområde. Til sorg for kreasjoner og noen journalister som håpet på en kamp, ble det ikke hørt noe rop om revolusjon."
Nå til det sentrale. Det ville være meget nyttig for Laland hvis han kunne skildre møtet som omstridt, vitne om et "skisme" med tradisjonalister, men likevel velkomment og produktivt for andre lærde:
"Diskusjonen bevitnet lite møte av bevisstheter. Et skisme delte de som kjempet for den utvidede evolusjonssyntese som et uskyldig anmodning for vitenskapelig pluralisme og de som motsatte seg den som feilaktig selvforsterkelse."
Nå til delen om å være velkommen og produktiv:
"Det var imidlertid en ikke-triviell respekt hvor møtet var både samordnende (synthetic) og en kilde til litt spenning. Dens opprinnelige, og egentlig primære, mål - å fremme dialogen mellom biologiske og samfunnsvitenskapelige studier - syntes å lykkes. Mens hardcore evolusjonære biologer ikke ble vennligere stemt ved samtaler om å forlenge syntesen, hevdet biologiske antropologer, psykologer og arkeologer gang på gang at plastisitets-første hypotesen, utvidet arv og nisjekonstruksjon er avgjørende for deres arbeid. For disse
samfunnsviterne ga standard gen-sentriske seleksjons beretninger mindre tilfredsstillende forklaringer."
Nok spinning. Vi var der også - en hel kontingent av ID-talsmenn - selv om vi ikke hadde fått mulighet til å tale. Hva var virkeligheten?
Vel, fra starten, ble talerne bevisst hindret fra å diskutere de mer alvorlige feilene i neo-darwinismen. På konferansen ble Extended Synthesis innrammet som en "add-on" eller oppfriskning av et solid fundament av neo-darwinisme, snarere enn en erstatning for ethvert grunnleggende prinsipp i teorien. Spørsmålet om hvorvidt tilfeldig mutasjon og naturlig utvelgelse kan bygge nye komplekse egenskaper, ble tonet ned, som det er i Lalandas artikkel.
Konferansen ble utformet for å minimere bevis på reell krise i evolusjonær tenkning. Likevel, som vi rapporterte, kan sprekkene i grunnmuren knapt forbli skjult lenger:
"Åpningspresentasjonen på Royal Society-konferansen av en verdensklasse-biolog, østerrikske evolusjonsteoretiker Gerd Müller, understreket nøyaktig [Stephen] Meyers poeng. Müller åpnet møtet ved å diskutere flere av de grunnleggende "forklarende underskuddene" til "den moderne syntesen", det vil si lærebok neo-darwinistisk teori. (Discovery Instituttets Paul Nelson gjentok Müller sine bemerkninger her, som vi delvis bygger på i det følgende.)
Bilde 3. Kompleksitet, nyheter og bråe-overganger -noe av problematikken
Ifølge Müller inkluderer de ennå uløste problemene de som forklarer:
*Fenotypisk kompleksitet (opprinnelsen til øyne, ører, kroppsplaner, dvs. de anatomiske og strukturelle egenskapene til levende vesener);
*Fenotype nyheter, dvs. opprinnelsen til nye former gjennom livets historie (for eksempel pattedyr-utstrålingen for 66 millioner år siden, hvor de store ordrene av pattedyr, som hvaler, flaggermus, rovdyr, går inn i fossilregistret, eller enda mer dramatisk, den kambriske eksplosjon, med de fleste dyrekropps-planer som vises mer eller mindre uten forløpere); og endelig
*Ikke-gradvise former eller typer av overganger, hvor man ser brå diskontinuiteter i fossil- registeret mellom ulike typer.
Som Müller har forklart i tidligere publisert arbeid (med Stuart Newman), selv om "det neo-darwinistiske paradigmet fortsatt representerer den sentrale forklaringsramme for evolusjon, som det fremgår av nyere lærebøker, har det ingen teori om det generative." Med andre ord, den neo-darwinistiske mutasjonsmekanismen og det naturlige utvalget mangler den kreative kraften til å generere romanens anatomiske egenskaper og livsformer som har oppstått under livets historie (oversetters understreking). Likevel, som Müller bemerket, fortsetter neo-darwinistiske teorier å bli presentert for publikum via lærebøker som den kanoniske forståelsen av hvordan nye levende former oppstod - noe som reflekterer spenningen mellom den oppfattede og faktiske statusen til teorien som Meyer beskrev i 'Darwins Doubt' -lenke.
Akkurat der eksploderer Lalandas fortelling. Det er alvorlige, grunnleggende feil i neo-darwinismen. De ble ikke diskutert mye, men Müller fokuserte dem tydelig. Noen mennesker ser virkelig den 'Utvidede syntesen' ikke bare som et tillegg, men som en virkelig erstatning, rettet mot kjerne hensikten til neo-darwinistisk teori - å forklare opprinnelsen til kompleks biologisk tilpasning. The Royal Society møtet søkt å tone ned dette og lot kun en taler adressere problemene, og selv da ikke på en direkte måte.
Hvis problemene er der, hvorfor behandlet ikke Royal Society møtet dem fullstendig? Skadekontroll.
Hvis problemene er der, hvorfor behandler ikke Laland dem fullstendig i sin artikkel? Igjen, skadekontroll.
Bilde 4. Bekjempelse av skadedyr
Og hvilken hensikt tjener alt denne 'spinningen' og kunstferdige gjemmeleken? Kevin Laland selv har allerede fortalt oss det. Som han skrev i Natur (brutt lenke) for noen år siden:
Kanskje hjemsøkt av ånden til intelligent design, ønsker evolusjonære biologer å vise en forent front mot dem som er 'fiendtlige mot vitenskap'. Noen kan frykte at de vil motta mindre finansiering og anerkjennelse hvis utenforstående - som fysiologer eller utviklings-biologer - oversvømmer deres felt.
(Kevin Laland, Tobias Uller, Marc Feldman, Kim Sterelny, Gerd B. Müller, Armin Moczek, Eva Jablonka og John Odling-Smee, "Does evolutionary theory need a rethink? Yes, urgently," Nature, 514: 161 -164 (9. oktober 2014))
Evolusjonister kommer til å fortsette å være hjemsøkt av tanken på design i biologi til de tar avstand fra selvsensur og beslutter å møte sin frykt og den vitenskapelige bevisbyrde, mer helt ut.
Bilde 5. Aktuell problemstilling
Oversatt av Asbjørn E. Lund
(Bildene sto ikke i opprinnelig artikkel, evt. untatt det 1., og er satt inn av undertegnede, se lenke i Bilde-nr)